תורגם וסונכרן משמיעה על-ידי: Dr. Black ו CaTcH22
הגהה על-ידי: CaTcH22
Extreme כולם חברי צוות
- אשתו של הנוסע בזמן -
אני לא יודע לשיר. -זה היה בסדר, הנרי.
אני לא יודע לשיר כמוך.
כמובן שלא, אתה אמור לשיר כמוך.
אבא אומר שאני שר כמו עורב.
אבא התבדח. אני אוהבת את הקול שלך.
שנינו אוהבים את הקול שלך.
מה עם "צלצלו פעמונים"? את זה אתה יכול לשיר.
צלצלו פעמונים, צלצלו פעמונים, צלצלו כל הדרך...
אמא!
הנרי!
והוא אמר "מה תוכלי לתת לי אם אטווה את הקש עבורך גם הפעם?"
"לא נותר לי דבר שאוכל לתת," אמרה הילדה.
"ותבטיחי לי שאם תוכתרי למלכה, בנך הראשון"...
מי יודע...
לא!
אמא! תן לי ללכת! -הנרי, אתה לא יכול לעשות כלום.
אתה לא יכול לעשות כלום, תקשיב... תקשיב לי.
אין לי הרבה זמן.
היית במכונית, היא הסתחררה,
ופתאום מצאת את עצמך בבית וזה היה לפני שבועיים,
וצפית בעצמך. צפית באבא ואמא מקריאים לך סיפור.
אתה נוסע בזמן.
טוב? בדיוק כמו שעשיתי כדי לבוא לראות אותך.
אני "אתה", הנרי, אתה מבין?
כשתגדל... אנחנו אותו איש.
אני יודע שקשה לך להבין, אבל יום אחד תבין.
אני מוכרח ללכת עכשיו.
אתה לא צריך לחשוש, הנרי.
אתה תהיה בסדר, אני מבטיח.
הייתה שם תאונת דרכים.
מה לקח לך כל-כך הרבה זמן? -אין לך שמץ של מושג.
אז... ערב חג-המולד, יש לך תכניות כלשהן?
כן, כן, תכניות גדולות.
עוד משהו? -לא, תודה.
בוקר טוב, שיקגו.
השעה כאן היא שמונה בבוקר, החדשות והספורט בהמשך,
נראה כי יהיה חם מאוד ביום האביבי הראשון...
סליחה, אני מחפשת משהו לעבודה על...
ספרן האוספים המיוחדים יכול לעזור לך בזה.
אוכל לעזור לך?
הנרי?
כן?
הנרי... זה אתה.
א... אמרת לי שזה יקרה.
ואני אמורה להתנהג טבעי אבל אני לא ממש מתנהגת טבעי.
אני מצטער. באמת שאין לי שמץ של מושג מי את.
אני קלייר. קלייר אבשייר.
לא, אני יודעת שאתה לא מכיר אותי.
תראה, אני יודעת כמה זה מוזר לך, זה מוזר לי,
אבל...
תרצה לצאת איתי לארוחת-ערב?
ואסביר.
הנרי, אנחנו מתכננים את ארוחת הערב הזאת כבר הרבה זמן.
באמת?
נלך ל-"בו-טאי," זאת המסעדה האהובה עליך.
אכן.
נראה שעוברת עליך תקופה קשה.
אתה יודע, הכל יהיה בסדר.
אז,
אז זה "כן" לארוחת-הערב?
בסדר.
טוב.
-כן! -כן!
אז, "בו-טאי" בשעה 19:00.
נתראה שם.
אוי, לעזאזל.
היי, -לכל הרוחות.
הולך לאיזה שהוא מקום, אידיוט? -לא הייתי טורח.
כן? ולמה זה?
אתה כבר תראה. -שתוק.
מרכזיה, כאן 11.
קיבלתי, 11.
יש לי...
אלוהים אדירים!
תרצי עוד כוס יין? -בטח, תודה.
מצטער, אני... עוכבתי.
אתה בסדר? -כן, לא משהו רציני.
תודה.
את מבינה למה אני לא מכיר אותך? -כמובן.
כשתהיה מבוגר יותר תיסע בזמן לתקופה שהייתי ילדה קטנה...
עבורי... כלומר, אני מכירה אותך מאז שהייתי בת שש.
מאז שהופעת באחו מאחורי הבית של הורי שם נהגתי לשחק,
אתה לא ממש אמור לשתות. -ולמה זה?
ובכן...
אתה אמרת לי שדר' קנדריק אמר שעליך להפסיק לשתות
מפני שזה, גורם לך לנסוע בזמן.
מי זה דר' קנדריק? -הוא הרופא שלך.
הוא זוכה במלגת בורגר על עבודתו בגנטיקה...
הוא עוזר לך.
זה כבר יותר מדי.
מצטערת.
אמרת לי להיות עדינה איתך ו... אני לא.
כתבתי בכל פעם שבאת לבקר אותי.
ואני מניח שזה מה שעשיתי או אעשה לעתים תכופות.
בפעם האחרונה שראיתי אותך הייתי בת 18.
נראה שאתה חוזר לאותם מקומות הרבה פעמים.
כן, כמו כוח-הכבידה, אירועים גדולים מושכים אותך.
אני הייתי אירוע גדול.
כך זה נראה.
קלייר, נכון?
כן.
נוכל להעמיד פנים רק לרגע שזו הפעם הראשונה שנפגשנו?
בסדר.
כמובן.
זה פשוט...
פשוט, אתה החבר הטוב ביותר שלי.
הייתי מאוהבת בך כל חיי.
זה באמת נחוץ? -כן, תספרי עד 1,000.
טוב.
אחת,
שתיים,
שלוש,
400,
600,
800,
1,000.
רוצה משקה?
אני לא רוצה משקה.
אלוהים, אתה כל-כך צעיר.
תגידי לי שוב, איך אנחנו נפגשים?
אתה מבוגר יותר משאתה עכשיו.
אולי אני לא אמורה לספר לך.
אבל אני חושב שאני צריך לדעת.
מי שם!?
ברכות, בן-אנוש. -מארק, אתה אידיוט!
קלייר! לא אפגע בך, פשוט...
פשוט אל תזרקי עליי שום דבר.
מי אתה, איך אתה יודע מה שמי, ולמה אתה לא יכול לצאת?
את יכולה פשוט... להביא לי את השמיכה?
אולי כדאי שאקרא לאמא שלי. -לא, לא, לא! אל תקראי לאמא שלך,
בבקשה, פשוט... תביאי לי את השמיכה, ואעזוב.
בשביל מה אתה צריך את השמיכה?
אני נוסע בזמן.
באתי מהעתיד.
וכשאני נוסע בזמן,
אני לא מביא את הבגדים שלי.
אנשים שנוסעים בזמן לא קיימים.
כן, הם קיימים.
למעשה, אני ואת חברים, בעתיד.
כשאת כבר גברת.
האם אני יפה?
כן!
מאוד.
תוכיח שאתה מהעתיד.
ובכן... שמך הוא קלייר אבשייר.
נולדת ב-2 למאי בשנת 1972.
ההורים שלך הם פיליפ ולוסי... -אז, אתה יודע דברים.
זה לא מוכיח שאתה מהעתיד.
בסדר.
בסוף-השבוע הקרוב, אחיך מארק, שהוא קוץ בתחת,
ייפול מעץ וישבור את היד.
כן, אבל עד אז, לא אוכל לדעת אם אתה דובר אמת או לא.
אם תישארי מספיק זמן, תוכלי לראות אותי נעלם.
אבל רק הגעת הנה.
אני אחזור שוב.
עוד הרבה פעמים.
למעשה, אחזור ביום שלישי הבא.
בשעה 16:00.
ויהיה נהדר אם כשתבואי, תוכלי להביא לי בגדים.
משהו שלא יחסר לאבא שלך.
נעים מאוד.
אל תדאגי לגבי זה, זה נגמר מזמן.
זה מוזר.
אף-פעם לא הכרתי אותך בגיל הזה, כלומר, הכרתי אותך רק כ...
.איש מבוגר
מתחרה בעצמי?
לא.
פשוט היית הבחור המושלם שלי.
אני לא יכולה להתרגל לזה.
כלומר, אני כל הזמן מחכה שתיעלם.
זה יקרה, תאמיני לי.
מה ההרגשה?
כלומר, אני יודעת איך זה לראות אותך נעלם, אבל,
איך זה להיות תמיד זה שנעלם?
לפעמים זה מרגיש כאילו, קמת מהר מדי.
הידיים וכפות הרגליים מעקצצות, או שאתה מרגיש שהן לא קיימות.
לפעמים זה מרגיש כאילו דעתך מוסחת רק לרגע.
ואז אתה עומד עירום באיזה שהוא מקום,
אולי היית שם לפני-כן, אולי לא,
אתה לא יודע כמה זמן זה יימשך, אז אתה מתחיל ללכת.
עד שאתה מוצא בגדים.
ואז אתה נראה כמו כולם.
רק שאתה הולך כל הזמן, פשוט מחכה להיעלם.
אבל אתה זוכה לראות אנשים מהעבר.
אנשים שכבר אינם. כמו אמא שלך.
כן, אבל העניין הוא שאת לא יכולה לשנות את מה שקרה להם.
ניסיתי, זה פשוט קורה בכל מקרה.
זאת שריז, השותפה שלי. -היי.
היי. -חברתי הטובה ביותר והיא תבשל לנו הערב. -ברוך הבא.
כי אני לא מבשלת.
כדאי שתדע לאן אתה נכנס,
היא בחורה נהדרת, אבל היא לא יודעת להכין טוסט.
גומז?
.קיצור של גומלינסקי -נעים מאוד להכיר אותך.
לא. אנחנו לא באמת רצינו להכיר אותך,
אבל זו נראתה הדרך היחידה שבה נוכל לראות את קלייר.
תתעלם בבקשה מגומז. -בסדר.
אתה רוצה יין, הנרי? -לא. אני בסדר, תודה.
אתה רוצה מים? -כן, בטח. -כן?
לא סיפרת לי כמה הוא חמוד. -הוא לא כזה חמוד.
גם לא מדבר הרבה, לא הוצאתי ממנו כלום פרט לעובדה שהוא ספרן מחקר.
טוב, אולי אם תפסיק לתחקר אותו.
כל השנים האלו מעולם לא היה לך חבר
ועכשיו את מבלה כל דקה אתו אני פשוט תוהה מיהו הבחור.
עזוב אותה בשקט, היא עצמאית כמו כולנו.
חשבת שהיא תתחמק מזה? -לא יודע.
- פברואר - - מרץ -
- 14 למאי, 1986 - - 9 לנובמבר, 1987 -
- 3 ליולי, 1990 -
אתה קורא ביומן שלי?
אמרתי לך שזה פרטי.
לא קראתי בזה. -לי דווקא נראה שכן.
ניסיתי למצוא את התאריכים,
תאריכים שבהם באתי לבקר אותך.
כדי שאוכל לומר לילדה הקטנה באחו
אם אני כזה חשוב עבורה אני רוצה את היכולת לומר לה
מתי אני בא לראות אותה .כדי שלא תצטרך לחכות
אני כל-כך מצטער. לא יודע מה חשבתי לעצמי.
כדאי שאלך.
אני רוצה שתישאר.
קדימה, קרע אותו! פתח לו ת'צורה!
תהרוג אותו, בנאדם!
היי, היי, היי! הרגע! הרגע!
הנרי! -גומז!
מה אתה עושה?
זה בגלל ההומופוב המזדיין הזה!
אחי, מה לעזאזל אתה לובש?
מה התאריך היום?
מה... מה הכוונה "מה התאריך"? -מה השנה?
מה הכוונה "מה השנה"? -שכח מזה, אני הולך להשיג בגדים.
כן, הוורוד לא נראה טוב עליך, היי!
מה אתה עושה עכשיו? -פותח את המנעול.
מה? -סגור את הדלת.
אתה מוכן לספר לי מה לעזאזל הולך כאן?
מה אתה רוצה?
ברצינות. -היי...
אתה יודע, אם אתה בצרות, אולי אוכל לעזור.
כן, בטח.
תראה, אתה לא מעניין אותי,
אבל מקלייר אכפת לי, אז למה שלא תספר לי מה העניין?
רוצה לדעת?
אני אספר לך.
כי אני ואתה נהיה חברים להרבה זמן.
אז עדיף שתדע כבר עכשיו. -אדע מה?
אני נראה מבוגר יותר, נכון?
זה בגלל שאני אכן מבוגר יותר.
חזרתי ללילה הזה מהעתיד.
אני נוסע בזמן.
אלוהים אדירים, יצאת מדעתך.
זה התחיל כשהייתי בן 6.
משהו קרה, נעלמתי, נסעתי בזמן.
באתי ללילה הזה משנת 2003. איזו שנה זו?
1995, אני לא אוהב את זה. -אני הולך לאיבוד בזמן,
אני אף-פעם לא יודע היכן זה יתרחש או לאן אגיע.
אני חייב לפרוץ
ולגנוב בגדים מהאדם הראשון שאני רואה.
מה שתרצה, עשיתי. -כן, משהו לא בסדר אתך.
כן. זה נכון.
אבל אכפת לי מקלייר יותר משאתה יכול לדמיין.
אז אתה לא צריך לדאוג. -כן. נרגעתי.
תקשיב, בעתיד, האם אני ושריז מתחתנים?
אני מתקרח? האם שריז מתקרחת?
לא אספר לך דברים על חייך.
ידיעת דברים מראש משגעת אותך.
כולך שקרים. אתה יודע את זה?
אתה לא תחשוב ככה בעוד רגע. -כן, ולמה זה?
היי. -היי!
שריז יצאה. -הנרי כאן?
לא, הוא בספריה.
אל תתחתני אתו, קלייר.
מה? -פשוט אל תתחתני אתו, בסדר?
הוא לא הציע לי נישואין עדיין. -כן, את יודעת על מה אני מדבר.
אני אוהבת אותו.
בואי הנה.
ראיתי אותו אתמול בלילה ב-"הסיפון."
צחוקים אתו, קודם הוא מכה בחור בסמטה ואז אנחנו פורצים את חנות הצי
ואז, הוא סיפר לי שהוא... "נוסע בזמן".
את יודעת, כי הוא נוסע ב...
זמן.
והאמנת לו?
לא עד שהוא נעלם לי מול הפנים.
את יודעת, הוא פשוט נעלם.
כן, זאת בעיה.
את אומרת שאת יודעת על זה?
ידעתי במשך... הרבה מאוד זמן.
טוב... אני לא יודע מה לעזאזל הולך כאן, טוב?
ובאמת שאני לא צריך לדעת איך כל זה עובד. כי ממש לא אכפת לי.
אבל רק נניח לשנייה, שלא כולנו התחרפנו.
לא משנה מה יש להנרי, זה...
זה לא טוב.
חיכיתי לו כל החיים, ועכשיו הוא כאן...
וזה כבר קרה.
אני לא יכולה לשנות את זה גם אם ארצה.
את משוגעת יותר משחשבתי.
אולי אני באמת כזאת.
הבחור הזה גנב לי את הארנק! הארנק שלי!
הבחור הזה גנב לי את הארנק. תעצרו את הרכבת!
סלחי לי.
את אנט דטאמבל? -כן.
אני אוהב אותך.
כלומר, את העבודה שלך. את שרה.
יש לך קול נהדר.
תודה. אני מעריכה את זה.
אנשים לא מזהים אותי בדרך-כלל. לא ברכבת-התחתית בכל אופן.
שמי הנרי.
כמה מוזר, יש לי בן בשם הנרי.
אבל הוא רק בן 3.
פגשתי בחורה, ומאז שאני איתה, אני מרגיש בטוח.
לא הרגשתי ככה במשך זמן רב.
מאז שהייתי ילד.
הלוואי והייתה יכולה לשמוע אותך שרה.
אולי היא תשמע אותי ביום מן הימים.
אני מאוד שמח שפגשתי אותך.
גם אני שמחה שפגשתי אותך.
תוודא שהבחורה הזאת תדע איך אתה מרגיש כלפיה.
הבן שלך אוהב אותך מאוד.
אני יודעת.
שלום?
אבא?
מה אתה עושה כאן?
הייתי מודאג.
התקשרתי אליך כמה פעמים.
הייתי... חולה.
כן.
התקשרתי לתזמורת,
הם אמרו לי שאתה בחופשת מחלה מספטמבר.
אוגוסט.
קשה לנגן בכינור עם המחלה.
זה לא יעזור.
בטח שכן.
רוצה כוסית? -לא.
אני לא שותה יותר.
חבל.
זה משהו שהיה לנו במשותף.
הדבר הראשון שעלינו לעשות הוא להביא לכאן מישהו שינקה,
יכין לך ארוחות. אתה בכלל אוכל?
אתה רוצה שאני...
אבוא לעתים תכופות יותר?
אקח אותך לרופא,
אעזור לך לשלם את החשבונות, מה?
לא. -לא!?
לא למה? לכל, או רק לחלק מזה?
תסדר את החיים שלך לפני שאתה אומר לי איך לחיות את שלי.
אני מתחתן.
מי תתחתן איתך?
היא יודעת על?... -היא יודעת הכל עלי.
הכל.
שמה קלייר.
קלייר אבשייר. היא אמנית.
והייתי רוצה מאוד לתת לה את טבעות הנישואין והאירוסין של אמא.
לכן אני כאן, ואני חושב שאמא הייתה רוצה בזה מאוד.
איך תדע מה אמא שלך הייתה רוצה?
בקושי הכרת אותה.
הכרתי אותה.
אני עדיין מכיר אותה.
כרגע ראיתי אותה ברכבת התחתית.
ראיתי אותה מטיילת אותי בעגלה,
אני רואה אותה גם איתך.
הדבר שיש לי הוא לא תמיד קללה.
אז למה שלא תמנע ממנה מלהיכנס למכונית הארורה?
הייתי עושה זאת לו הייתי יכול, אתה יודע את זה.
צפיתי בה מתה מאות פעמים.
אני אף-פעם לא מגיע לשם בזמן לשנות זאת.
אני עדיין מתגעגע אליה.
אני מתגעגע אליה בכל יום.
גם אני.
הנרי,
מעולם לא רציתי דבר בחיי
אותו יהיה לי קשה לאבד.
מאוחר מדי בשביל זה.
זה לא כי את יפה או חכמה
אני לא מרגיש עוד לבד.
התינשאי לי?
לא.
לא התכוונתי.
רק רציתי לנסות
לומר זאת כדי להביע את רצוני החופשי.
אבל רצוני החופשי רוצה אותך.
אז זה "כן." -כן!
ברור.
שלום! -אמא, הגענו!
אתה הולך ליהנות, חבר.
אלוהים אדירים, השמלה הזאת נראית כאילו עברה מלחמה.
אמרתי לך לשלוח אותה.
אמא, זה יהיה בסדר.
הנרי, אני לא רוצה להיות נודניקית,
אבל שמעת מאבא שלך? עלינו לשנות את סידור הישיבה.
אני לא בטוח שיגיע.
חבל, הוא לא יוכל להצטרף למטווח.
כך גברים נקשרים, ככל הנראה.
פיליפ. -משוך.
פיליפ, הם כאן.
אתה מוכן לזה?
זה...
קרקס אמיתי.
כן, אני מוכן, אדוני.
אני מקווה שאתה יודע למה אתה נכנס, כלומר, עם קלייר.
אני לא בטוח שאני מבין.
אמה ואני לא הצלחנו להכין אותה לעולם האמיתי, חוששני.
אני לא בטוח.
נראה שהיא מסתדרת די טוב בכוחות עצמה.
טוב...
טוב לשמוע.
אתה יוצא לצוד לפעמים?
לא.
מעולם לא.
אולי אוכל לצרף אותך פעם.
אני אשמח.
בדרך כלל אני זה שרודפים אחריו.
אתה מכיר את האמרה -
החיים הם מצוד.
בוקר טוב. -בוקר טוב.
שב בבקשה.
מה נוכל לעשות עבורך היום?
תקצץ אותו.
את הכל?
כן, אני מתחתן מחר.
ואשתי
אוהבת שיער קצר.
מזל טוב.
נראה מה נוכל לעשות עבורך,
וננסה לשמח את שניכם.
אבא,
באת.
טוב,
אני מניח שעלי לפגוש את הוריה.
אבא שלה רפובליקני,
וצייד.
אבוי.
רק תן לי רגע, אני צריך לקחת וליום.
וליום? זה רעיון טוב?
לא תהיה חתונה בלי חתן.
אתה בסדר?
לעזאזל.
השיער הזה, תמיד עשה בעיות. -אמא!
די כבר, טוב. הוא בסדר.
אלוהים אדירים! את יפהפייה!
כשהנרי יראה אותך במעבר
הוא יתעלף במקום.
את יכולה לבדוק את הבנים?
טוב. אלוהים!
לעזאזל!
אתם כמעט מוכנים?
כן, אנחנו בסדר גמור.
פשוט... יום נפלא לחתונה, לא?
הפרחים נראים ממש יפים...
כולם למטה מחכים, אז מה אתה רוצה שאומר לקלייר?
זה בטח ייקח עוד...
חצי שעה או משהו כזה כדי להתייפות ואז...
ואז... ואז... ללבוש מכנסיים ואז נהיה מוכנים.
חמש דקות. -אודיע לקלייר.
מאיזו שנה אתה? אתה נראה כמו סבא שלי.
אל תדאג, הכל מסתדר. -נהדר.
אני פשוט מקווה שאף-אחד לא ישים לב לשיער האפור.
אין גם זמן להתגלח.
אני לא יודעת איפה הם.
בהצלחה, מתוקה.
השיער שלו אפור.
מה לעזאזל?
אל תקללי, אנחנו מתחתנים.
נאספנו כאן היום לחגוג את נישואיהם של הנרי וקלייר.
בנוכחות משפחה וחברים ולפני האל הם נודרים נדרים אלו
לשמור ולנצור מיום זה ואילך,
בעושר ובעוני,
בטוב וברע,
בחולי ובבריאות.
וכעת הייתי רוצה להזמין את
את בתי האהובה
וחתני החדש
לרחבת הריקודים.
שלום, זר.
מצטער שהחמצתי את הטקס.
לא החמצת.
היית רוצה שאהיה הוא?
אבל אתה הוא.
מעניין אם אני ביגמית.
אני חושב שמותר להתחתן עם אותו אדם כמה פעמים שאת רוצה.
סוף-סוף.
קלייר.
למי ציפית?
הבאתי לך שוק הודו.
הטבחית שלנו צולה את ההודו הכי טוב בסביבה.
בכל מקרה, זה מה שכולם אומרים.
אבא שלי שמר אותו לארוחת צהריים.
הוא מתעלם ממני, אז לא חשבתי שמגיע לו.
הוא מתעלם גם מאמא שלי.
אלישיה אומרת שהם באמת יתגרשו הפעם.
הם לא יתגרשו.
אף-פעם לא אמרת לי דבר כזה בעבר.
אני לא רוצה שתדאגי אם את לא חייבת.
אולי הם צריכים להתגרש.
כן,
אולי.
אתה נשוי?
כן, אני נשוי.
אשתך נוסעת בזמן?
לא. לא, תודה לאל.
אתה אוהב אותה?
כן.
מאוד.
מה קרה?
כלום, פשוט קיוויתי שאתה נשוי לי.
"אתה חושב לפעמים על הזמן?
"הוא חולף
"זוהי מהותו של הזמן"
הייתי איתך באחו.
באמת?
קנאת באשתי.
באמת קינאתי.
נהגתי...
לנסות לשכנע את עצמי שאתה נשוי למישהי שמנה עם שפם.
טוב, זה הטיפוס שלי.
זה מצוין, חבר'ה, תודה. -אין על מה.
מותק,
תפוס אותו, צ'רלי!
חזור הנה, בן זונה!
חזרת.
החמצתי את חג המולד?
והשנה החדשה.
הנרי, נעלמת לשבועיים.
לא יכולתי לחזור.
ניסיתי הכל.
אפילו השתכרתי בניסיון לחזור.
אני מניחה שזה לא עבד.
אני חייבת ללכת.
עכשיו?
רק הגעתי. -אני יודעת, אבל,
יש לי תערוכה בעוד שבועיים,
ג'רמי נתן לי מקום לעבוד בו.
כלומר, המקום הזה קטן מדי, אני לא יכולה לעבוד כאן יותר.
הנרי, החיים שלי לא נעצרים כי אתה לא כאן.
מעולם לא אמרתי שהם נעצרים.
אנחנו יכולים לדבר על זה?
לדבר?! חיכיתי פה שבועיים ורציתי לדבר איתך.
על מה אתה רוצה לדבר?
איזו הרגשה רעה זו לשבת כאן ולחכות לך?
אני הולכת לעבודה.
לא נגיע בזמן. -בזמן למה?
באיזשהו מקום באמריקה בעוד דקות ספורות
מישהו יכול להיות מולטי-מיליונר חדש.
הנרי, מה אתה עושה? אתה לא יכול להיות כאן.
הטלוויזיות יגרמו לך לנסוע. -את צריכה לראות משהו.
מה זה?
כל שעליכם לעשות הוא לנחש חמש, בהצלחה.
מה עשית?
המספר הראשון הוא
17.
המספר הבא:
אולי 23.
23.
או אולי 32.
32.
אין מצב שיהיה 40?
ובעקבותיו 40.
וזה צריך להיות 12. -והמספר האחרון הוא:
12.
ואלו המספרים הזוכים:
כרגע זכית ב-5 מיליון דולר.
אתה לא יכול לעשות את זה.
זו רמאות.
בסדר.
בואי נקרע את זה.
לא.
יש הרבה חסרונות למצב שלי,
אבל זה לא אחד מהם.
עבודת טיח מעולה בכל חדר בבית.
מהמם, נכון?
זה לא הבית הזה.
הוא מוצא חן בעיני. -בית אחר ימצא חן בעינייך יותר.
תראי את האח.
יש לו את אפקט ה-וואו.
הפרטים, האדריכלות,
החלונות מרהיבים. -לא.
לא הבית הזה.
תודה.
תראו את הנוף הזה, לא הייתם רוצים לראות אותו באביב?
הוא קצת יותר קטן מהמקומות האחרים שראינו.
הכניסה הראשית לבית הזה היא למעשה מאחור,
אבל יש שם גן מקסים.
אבל תראו את העתיקות האלו.
האח.
גרם המדרגות הזה כל-כך יפה
רצפת העץ הרחבה, אני אוהבת אותה.
קלייר.
אנחנו בבית.
רואה את המוסך? זה הסטודיו שלך.
בואי, בואי.
בואי!
אז הנה הגן. ושם הסטודיו שלי.
הכל בסדר.
כמה עוד אתה רוצה? -שלושה זה מספיק.
הוא בועט, התינוק בועט.
אתה יודע מתי תמות?
לא.
אף-פעם לא ראיתי אותך מבוגר יותר.
אף-פעם לא ראיתי אותך מבוגר יותר מ-40 ומשהו.
אף-פעם.
אולי תפסיק, אולי תפסיק לנסוע.
מישהו ימצא תרופה.
חייבת להיות תרופה שתוכל לקחת,
חייב להיות מישהו,
משהו, משהו שיוכל לעזור.
אנחנו בהריון.
מה?
אני חושבת שהגיע הזמן
שתמצא את דר' קנדריק.
איך אמרת שמצאת אותי?
כשאני מבוגר יותר,
אני נוסע חזרה בזמן כדי לראות את אשתי
כשהיא ילדה קטנה.
היא אומרת שהזכרתי את דר' קנדריק.
מצאתי שלושה בשיקגו,
אחד, רופא אף אוזן גרון, השני, רופא ילדים, אז...
אני גנטיקאי.
ואני סובל מסטייה גנטית.
היא נקראת כרונו-אימפרימנט.
זה מונח שאתה המצאת ככל הנראה,
זה מה שהיא אומרת.
כמובן שמשהזכרתי אותו, אתה תקרא לו כך
ויהיה קשה להבחין מה בא ראשון.
אתה מבין, זה העניין בלנסוע בזמן.
הסטודנטים שלי רתמו אותך לזה? כי אתה טוב!
אלוהים,
שכנעת אותי,
ידעתי שזה יהיה בזבוז זמן.
חכה רגע, חכה, הנה...
הנרי, חכה.
איבדתי את התינוק.
קנדריק.
מר דטאמבל,
אשתי הפילה.
צר לי מאוד,
אבל אני לא מבין מה אני יכול לעשות כדי לעזור.
מה אם הילד הוא נוסע כמוני?
מה אם יש לו אותה סטייה גנטית?
מה אם הוא נסע מחוץ לרחם?
אתה צריך עזרה.
לא כזאת שביכולתי לתת לך.
איך אוכל להוכיח לך?
אתה לא יכול.
זה בלתי-אפשרי.
נעשה בדיקה אחת.
אם לא תמצא כלום, בסדר. אעזוב אותך במנוחה.
תוכל לחזור לשגרת חייך.
אני קורא לאבטחה.
המלגה,
מלגת בורגר,
הגשת כבר בקשה?
איך גילית על זה?
זכית.
אנחנו עומדים להתחיל את הסדרה הראשונה, זה ייקח בערך 10 דקות.
אלוהים אדירים.
המוח שלך,
מבצע פיצוץ
של אנרגיה אלקטרו-מגנטית הקשורה לאפילפסיה
בדיוק ברגע בו אתה נוסע.
ואתם יכולים לראות אותו כאן,
כעת, ישנן תרופות לאפילפסיה בהן נוכל להשתמש
אבל,
כל התרופות האלה חזקות מדי לעובר.
במידה ואכן זהו אותו מצב שגורם להפלות.
אני בשבוע העשירי עכשיו.
ואף-פעם לא הגענו כל-כך רחוק.
אז אולי התינוק לא ייסע.
אנחנו נגלה,
נתבונן בקוד הגנטי של הנרי.
היינו רוצים לחקור את גן הקלו"ק.
ואז ארצה להעביר את העובר אותה בדיקה.
אל חשש, זאת הוצאה לא-פולשנית של תאים.
אבל אולי נקבל רמז כלשהו איך להביא אותך ללידה.
מותק,
את מדממת.
אנחנו יכולים לאמץ.
מה רע בזה שאני רוצה
דבר נורמלי אחד בחיי?
אני רוצה להיות אמא
אני רוצה להרות ילד, הילד שלך.
למה אני לא יכולה לקבל את זה?
אף-פעם לא ראיתי אותנו עם תינוק.
אף-פעם, נסעתי לעתיד ומעולם לא ראיתי את זה.
אני... לא רוצה לשמוע את זה.
שמעת מה הרופא אמר, את מסכנת... -די!
טוב, הנרי.
רק לצורך רשמי,
עלי לשאול אותך פעם אחרונה,
אתה בטוח שאתה רוצה לעבור את זה? -כן, כן.
חתמתי על המסמכים.
כן. כן, אני יודע, אבל,
עיקור הוא לא החלטה של איש אחד.
כן, הפעם כן.
אתה בסדר?
רוצה שנתקשר למישהו?
הנרי,
היי, מה קרה?
לא ממש בא לי להיות כאן עכשיו.
בגללי?
לא.
עשיתי משהו.
זה היה קשה ואת לא תאהבי את זה.
מה עשית?
את לא תאהבי את זה.
אז למה עשית את זה?
כדי שנפסיק לריב. -אנחנו רבים?
למה?
רק הפעם,פעם אחת, תוכל...
תוכל לומר לי את התשובה לשאלה שאני שואלת אותך?
את לא תביני בכל מקרה.
זה לא היה נחמד.
אף-פעם לא נישקת אותי בעבר.
הייתי איתך באחו.
מתי?
כשהיית בת 18 בערך.
זאת הייתה הנשיקה הראשונה שלנו.
עבר עליך יום רע.
עשיתי משהו.
משהו שהרגשתי שאני חייב לעשות.
בבקשה אל תגיד לי שזה משהו שיגרום לי לשנוא אותך.
עברתי עיקור.
אני לא אביא לעולם ילד
עם אותה סטייה גנטית שימות.
לא אעשה את זה.
איך אתה מעז?
רימית אותי.
אתה,
באת לאחו.
וכפית את עצמך לתוך לבה ומוחה של ילדה קטנה.
אתה חושב שרציתי את החיים האלו?
את הבעל הזה שנעלם ללא כל התראה?
אתה חושב שמישהי תרצה בזה?
מי תרצה בזה?
יש לך ברירה. -מעולם לא הייתה לי.
הלו?
תודה שבאת, קפוא בחוץ.
איפה הנרי?
עזבתי אותו ישן.
אני צריכה קצת זמן בלעדיו.
איך זה מסתדר בדיוק?
את בסדר?
רבנו.
זה היה רע.
כן, טוב,
הוא יכול להיות קוץ בתחת, הבחור הזה.
טוב מאוד לראות אותך.
היי. -היי.
מה קורה איתך?
מה?
את מוזרה.
את מוזרה כל השבוע.
אני בהריון.
זוכר את הלילה במגרש החניה,
כשבאתי לקחת אותך?
היית צעיר יותר.
לפני העיקור.
זה לא כאילו בגדתי בך.
אם נאבד את התינוק הזה, אם יקרה לו משהו...
מעתה והלאה,
לא נריב יותר.
אפילו לא נתרגש.
כלומר, אם לחץ
הוא מה שגורם לנסיעה אז...
עלינו להעניק לתינוק הזה
את ההיריון הרגוע ביותר בעולם.
בן 18 שבועות ובריא לגמרי.
ושאלת לגבי מין התינוק
זו בת.
יש לה פעימות לב ממש חזקות.
אולי מיה?
זה שם יפה.
מאיפה הספר?
משריז.
ג'יין?
לאחת הבובות שלי קראתי ג'יין.
אני לא בטוח שכדאי לדבר על שם עדיין.
אני רק מקבלת כמה רעיונות.
תראו, יש שם מישהו.
והוא בלי בגדים בכלל.
מה הוא עושה בפנים?
לעזאזל.
אבא!
אבא.
קדימה, בוא נלך.
זאת הפעם הראשונה שאנחנו נפגשים.
נעים מאוד.
בת כמה את?
עשר, ואתה?
38.
ספרי לי על עצמך
איך בבית-הספר? מה את לומדת?
לא הרבה בבית הספר, אבל אני קוראת כל הזמן.
אני קוראת על מצרים.
ואמא ואני קוראים את שר הטבעות.
וסבא מלמד אותי לנגן בכינור.
ושמעתי את סבתא שרה.
זה היה יפהפה.
באופרה, אאידה.
את נוסעת בזמן?
אמא אומרת שאני ואתה בדיוק אותו דבר.
רק שדר' קנדריק אומר שאני עילוי.
כי לפעמים אני יכולה לבחור לאן לנסוע.
את שולטת בזה?
מתי את הולכת ומתי את חוזרת?
אני לומדת.
ראיתי אותך ואת אמא הולכים ברחוב לפני שנולדתי,
הלכתם ממש לידי.
התווכחתם.
אני בטוח.
כל-כך טוב לפגוש אותך, אלבה.
כל-כך טוב לראות אותך.
גם לי, אבא.
גם לי.
ממש התגעגעתי אליך.
כמה זמן עבר מאז?
בת כמה היית כשמתתי? זה בסדר.
5.
אני מצטערת, לא הייתי צריכה לגלות לך.
לא, לא, לא, זה בסדר. פשוט...
לא נסעתי במסלול חיי בעבר.
מה שלום אמא שלך?
היא בסדר.
עצובה.
אלבה, מה את עושה?
זו המורה שלי. -בואי הנה מיד!
עדיף שתלכי, אני לא רוצה שתסתבכי.
בואי הנה.
לכי.
אני אוהבת אותך, אבא.
גם אני אוהב אותך, מותק.
אלבה.
אלבה?
אנחנו קוראים לה אלבה.
פגשת אותה?
כן.
היא כל-כך יפה.
וכל-כך חכמה.
את תאהבי אותה מאוד.
אז הכל יהיה בסדר?
כן.
הכל יהיה בסדר.
תמשיכי לנשום.
דחפי,
קדימה.
דחפי.
מזל טוב, זו בת.
היי!
הנרי.
אתה יודע עם מי אלבה משחקת?
זו אלבה.
כן, אבל עם מי היא?
הבת שלך.
שתיהן הבת שלך.
היא נוסעת בזמן.
זה מוזר מדי?
לא.
כלומר, זה די קסום.
היי,
איפה אלבה?
הלכה.
מותק, את רוצה לדבר על זה?
לא.
רוצה עזרה? -לא.
מה זה היה?
מה היה מה?
למה היא כל-כך עצובה?
היא הייתה עצובה לרגע, אני מניח.
טוב, מה היא יודעת.
תגיד לי או ש...
אדמיין את הגרוע מכל.
דמייני לך,
זה מה שתעשי בכל מקרה.
את בסדר?
כן.
תודה.
נהנית ביום ההולדת?
מותק,
את יודעת שאם משהו מטריד אותך את תמיד יכולה לספר לאמא.
לא, אני לא יכולה.
למה לא?
כי אבא אמר לי לא לספר.
ואת אוהבת את אבא.
אבל לפעמים אבא יכול לטעות.
את רוצה לספר לי מה העניין?
זה בסדר אם תספרי.
מבטיחה? -מבטיחה.
אבא עומד למות.
מי אמר לך את זה?
אלבה אמרה לי.
באמת?
היא אמרה לי שאבא ימות כשאהיה בת חמש.
אלבה אמרה לי
שאתה מת כשהיא בת חמש.
היום בו נחתת בסלון.
נורית.
זה היום.
נכון?
אתה נורה.
אני באמת לא יודע,
אני מפחד.
הוא מת. -אבל למה?
זה פשוט מה שקורה.
אנחנו נולדים, חיים, אחרי זה כשמתבגרים פשוט מתים.
אלוהים אדירים.
הנרי.
איך לעזאזל הוא חטף היפותרמיה באוקטובר?
עלייך לתת להם לעשות את העבודה כאן.
הוא אמר שכמה חבר'ה רדפו אחריו וירד שלג ו...
הוא נכנס לקרון רכבת,
ומישהו נעל אותו בפנים...
הם יצילו את כף הרגל שלו.
הוא יהיה בכסא-גלגלים לכמה חודשים, אבל הוא יהיה בסדר.
אבל עליו להיות מסוגל ללכת,
עליו להיות מסוגל לברוח.
הוא לא יכול לרוץ.
אבא.
אתה גוסס?
לא.
אתה תישאר בכסא הזה מעתה והלאה?
רק לזמן קצר, מותק.
דברים מתרחשים במהירות עכשיו, מותק.
אני נוסע הרבה.
אולי בגלל מה שנותנים לי לשיכוך הכאבים.
נסה להישאר, אבא.
מה את עושה?
כשאני מרגישה שאני הולכת,
אני שרה.
אני שרה לעצמי.
אז בואי ננסה.
קלייר,
זה יהיה שימושי יום אחד.
את צריכה להרגיש אותו, מותק, הוא יאמר לך מתי לסובב.
זאת הילדה שלי,
זה מריח נהדר, אמא.
טוב, זה מוכן, מהר אל תשכחי את הרוטב.
תהיי נדיבה.
זה חם.
הרבה.
זהירות!
זהו, בבקשה, תכניסי אותו
תראו, יורד שלג.
מתוקה, המעיל שלך.
איזה יופי!
נוכל לפתוח את המתנות הלילה?
אלו מתנות?
סנטה לא בא עד שאת נרדמת.
כבר הצצתי בארון.
אלבה, הארון היה נעול.
חג המולד הוא בבוקר.
זה החוק,
אין מתנות בערב חג המולד.
מה עוד נעשה?
להביא לכם משהו? -לא.
גומז, בוא החוצה לרגע.
למה? קר בחוץ.
אל תהיה זקן, קדימה! זה ייקח רק שנייה.
מה...
מה העניין?
פשוט רציתי להגיד תודה על הכל.
היית חבר נהדר. -על מה אתה מדבר?
ייתכן ויקרה משהו הלילה.
רק רציתי שתדע ש...
אני יודע שהייתי קוץ בתחת,
אתה היית נהדר.
הכל היה נהדר.
כן.
אין בעד מה.
אתם משוגעים?
קפוא.
מותק, תלבש את זה.
גומז,
לך לשאוף אוויר, אחי.
הנרי.
לא.
בואי הנה.
בואי.
למה נתתי לי להזמין את כל האנשים האלה?
לא רציתי שתהיי לבד.
לא הייתי משנה דבר.
לא הייתי מוותרת
על שנייה מחיינו המשותפים.
ידעתי שפגעתי בו.
אני לא רואה שום עקבות.
בוא ננסה כאן.
קלייר, קלייר,
אני מצטער.
מתוקה שלי.
אבא?
אבא.
אבא?
אלבה.
אבא, ידעתי שאראה אותך שוב, ידעתי.
בת כמה את?
9.
בת 9?
ואמא שלך עדיין משאירה בגדים?
היא אומרת שלעולם אין לדעת.
אתה זוכר את מקס ורוזה, נכון?
הילדים של גומז.
הם בגרו כל-כך.
רוצו הביתה, חבר'ה.
תגידו לאמא שהוא כאן.
תגידו לה לבוא!
קדימה! -חכה לי!
ספר לי איך אתה ואמא נפגשתם.
היא לא מספרת לך? -היא מספרת, אבל לא כמוך.
זה היה כאן באחו הזה,
ביום בהיר אחד,
אמא שלך שהייתה קטנטנה,
יוצאת לשדה ויש שם מישהו.
בלי בגדים!
אין עליו אפילו טלאי.
ואחרי שהיא מביאה לו שמיכה שהייתה איתה במקרה
הוא מסביר לה שהוא נוסע בזמן.
כעת,
מסיבה אותה לעולם לא אבין,
היא מאמינה לו.
כי זאת האמת.
הנרי.
אני נוסע. -לא אבא, שיר!
אני לא יודע לשיר.
הנרי,
מאיפה אתה? -אני בן 39,
אלבה רק תינוקת, אנחנו בבית ואנחנו מאושרים.
למה לא אמרת לי שאתה בא? הייתי מחכה לך כאן.
אני לא רוצה שתחכי.
אני לא רוצה שתעבירי את חייך בציפייה.
אני אוהבת אותך.
אני לא יכול להישאר.
אני יודעת.
לפעמים אני חושבת שהוא ביער, הוא מתחבא כדי להפתיע אותי.
גם אני חשבתי ככה כשהייתי ילדה קטנה.
אבל הוא תמיד היה כאן, גם כשלא היה.
אני מניחה שהוא באמת כאן.
תורגם וסונכרן משמיעה על-ידי: Dr. Black ו CaTcH22
הגהה על-ידי: CaTcH22
Extreme כולם חברי צוות